Översättning och text: Göran Andersson
Varnade jag er inte för vad dvärgarna skulle förorsaka?
Nu har de gjort det, väckt draken. Dragit apokalypsen över oss.
Kom igen, skynda er. Jag försöker evakuera mig själv.
- Försiktigt mannar. Strunta i böckerna. - Ska vi inte försöka rädda staden, sire?
Staden är förlorad. Rädda guldet.
- Vi måste åka snart. - Stå upp, bror.
- Bra, jag kan gå själv. - Vi åker inte utan far.
Om ni stannar kommer dina systrar dö. Är det vad din far önskar?
Öppna dörren! Hör ni mig?
- Räck mig handen. - Fort nu, skynda er!
Raska på, Kili.
Draken!
Kom igen, kom igen! Fortare! Fortare!
Om vi bara kunde ta fler av de stackars människorna med oss.
- Men de är knappast värda det. - Jag håller helt med.
Se upp!
Flytta på er! Kom igen, fortare.
- Mitt guld! - Vi har för mycket vikt.
- Vi måste dumpa något. - Du har rätt, Alfrid.
Fortare!
Stackar människor.
- Far! - Far!
- Han träffade draken! - Nej.
- Han träffade den, jag såg det. - Hans pilar kan inte tränga igenom.
Det är det inget som kan.
- Vad gör du? - Kom tillbaka.
- Låt honom vara. Vi kan inte vända. - Bain!
- Far! - Varför har du inte åkt, Bain?
- Jag kom för att hjälpa dig. - Nei, ingenting kan stoppa den nu.
Den här kan kanske.
Gå nu, Bain. Du måste gå. Nu!
Far!
Stopp!
Vem är du som vågar stå upp mot mig?
Nej, det var synd.
Vad ska du göra nu, bågskytt?
De har sviktet dig. Ingen hjälp kommer.
Nej, nej. Framåt, ut mot det öppna vattnet.
Är det ditt barn?
Du kan inte rädda honom från elden.
Han kommer brinna!
Stå still, min son. Stå helt stilla.
Säg mig-
- varför vågar du utmana mig?
Du har ingenting kvar!
Det är ditt öde.
Hej, se på mig.
Du ska titta på mig.
Lite till vänster. Där ja.
- Vad var det? Vad hände? - Den föll ner. Jag såg det.
Den är död.
Smaug är död!
Vid mitt skägg, han har rätt. Titta där!
Erebors korpar återvänder till berget.
Ordet kommer spridas. Snart vet hela Midgård-
- att draken är död!
FEMHÄRASLAGET
Du är inte ensam, Mithrandir.
Hjälp!
- Far! - Far!
Varför jag?
Tauriel.
Kom igen, Kili. Vi åker.
De är ditt folk. Du måste åka med dem.
Kom med mig.
Jag vet hur jag känner. Du får mig att känna mig levande.
- Jag kan inte. - Tauriel.
"Min kärlek. "
- Jag vet inte vad det betyder. - Det tror jag att du gör.
Prins Legolas.
Ta farväl av dvärgen.
Du behövs på andra ställen.
Behåll den... som ett löfte.
- De här är torra. - Tack.
Ge mig ett av dem. Jag fryser nästan ihjäl.
Hitta ett eget. Du bestämmer inte nu, Alfrid Lismare.
Där tar du fel. I mästers frånvaro tillfaller makten hans ställföreträdare.
Som nu råkar vara jag. Så ge mig täcket.
Mästers ställföreträdare. Få mig inte att skratta.
Fegis, jag dör hellre än att lyda en som dig.
Det kan ordnas.
Vänd dig inte mot dina egna, Alfrid. Inte nu.
- Far! - Du lever!
Mina barn.
Det var Bard som dödade draken. Jag såg det med egna ögon.
Han dödade den med en svart pil.
Tack, Bard.
Du har räddat oss alla.
Hylla drakdödaren!
Hylla kung Bard!
Jag har sagt det många gånger. Det är en man av ädelt blod.
- En född ledare. - Kalla mig inte det.
Jag är inte stadens mäster. Var är han?
- Var är mäster? - På väg till Anduin med våra pengar.
Du måste veta. Du hjälpte honom stjäla skatten.
Nej. Jag försökte stopp honom.
- Du är en lögnare. - Jag bad honom.
Jag sa: "Nej, sire. "
"Tänk på barnen. "
"Tänker ingen på barnen?"
- Förrädare! - Häng honom i ett träd.
Nej! Släpp honom!
Se er omkring!
Har ni inte fått nog av död?
Vintern är snart här. Vi måste ta han om våra egna.
De sjuka och hjälplösa.
De som kan stå, hjälper de skadade. De starka följer mig.
- Vi måste rädda vad vi kan. - Vad ska vi göra sen?
Vi hittar skydd.
Hallå?
Bofur? Bifur?
Är det någon här?
- Vänta! - Det är Bilbo. Han lever.
Stopp! Ni måste härifrån. Det måste vi alla.
- Vi kom just hit. - Han vill inte lyssna på mig.
- Vad menar du? - Thorin.
Thorin har varit där nere i dagar. Han sover inte och äter knappt.
Han är inte sig själv. Har det här stället?
- Vilar en sjukdom över det? Sjukdom?
Vilken sjukdom?
Fili! Fili! Fili!
Guld!
Guld bortom synhåll.
Bortom sorg och girighet.
Beskåda!
Thrórs stora skattkammare.
Välkomna, mina systersöner...
...till kungariket Erebor.
Balin!
Kili!
Bombur!
- Har ni sett den? - Nej, den är inte här.
- Fortsätt leta. - Arkensten ligger i denna håla.
- Finn den! - Leta vidare.
Ingen vilar tills den är hittad.
Jag var nästan frestad att låta dig ta den.
Om så bara för att få se Ekenskölde lida.
Se den förstöra honom.
Se den korrumpera hans hjärta och göra honom galen.
Ta bara med vad vi behöver. Vi har en lång vandring framför oss.
Var ska ni gå?
Det finns bara ett ställe.
Berget! Ni är ett geni, sire.
Vi kan ta skydd inuti berget, det kan lukta lite av drake.
Men kvinnorna kan städa upp. Det är tryggt, varmt och torrt.
Pallar, sängar och kläder.
Och lite guld.
Guldet där inne är förbannat. Vi tar bara det som lovades oss.
Bara vad vi behöver för att återuppbygga våra liv.
Här, ta din del.
Nyheten om Smaugs död har spridit sig.
Ja.
Andra kommer ta sig till berget. På grund av dess rikedom.
- Och placering. - Vad är det du vet?
Ingenting med säkerhet.
Det är vad jag fruktar kan komma.
Skogsalver.
Kungens son och en honalv. De spårade oss till Sjöstad.
Dräpte du dem?
De flydde skrikande som fegisar.
Idiot! De kommer tillbaka med en här av alvfolk.
Rid till Gundabad.
Kalla fram hären!
Alver.
Människor.
Dvärgar.
Berget kommer bli deras grav. Till krig!
- Du såg något där ute? - Jag vet vem orchen från Sjöstad är.
Bolg, Azog Förgörarens son.
En ulvflock väntade på honom i utkanten av Esgaroth. De flydde norrut.
De bar ett märke jag inte sett på lång tid.
- Gundabads märke. - Gundabad?
En orchfästning norr om Dimmiga bergen.
Min Lord Legolas, jag har med bud från din far.
- Du skall återvända omedelbart. - Kom, Tauriel.
- Min Lord, Tauriel är förvisad. - Förvisad?
Säg min far, finns det ingen plats för Tauriel finns det ingen plats för mig?
Legolas, det är din kungs befallning.
Ja, han är min kung, men han bestämmer inte över mitt hjärta.
Jag rider norrut. Kommer du med mig?
- Var då? - Gundabad.
Trolldom räddar dig inte, gamle man.
Du har något som min herre vill ha.
Var är den?
En av de tre alvringarna.
Eldens ring!
Var är de andra?
Det här är min herres domän. Dö nu trollkarl!
Jag kommer för Mithrandir.
Och jag går härifrån med honom.
Om du försöker stoppa mig, förgör jag dig.
Tre Ringar för alv kungarna under himlen...
Sju för dvärg Lorderna i salar av sten...
Nio till dödliga män dömda att dö...
Du kan inte strida mot skuggan. Även nu förbleknar du.
Ett Ijus ensamt i mörkret.
Jag är inte ensam.
Behöver ni hjälp, min Lady?
Ni borde ha förblivit döda.
Mithrandir... Kom tillbaka.
Han är här.
Ja. Mörkret har återvänt.
Kom igen!
Gandalf!
Klättra upp, Gandalf.
Han är svag. Han måste bort, det dränerar honom på livet.
Nej! Fort!
Kom med mig, min Lady.
Kör!
Det har börjat. Östern ska falla.
Så ska Angmars rike återuppstå.
Alvfolkens tid är förbi.
Orchernas tidsåIder har börjat.
Du har ingen makt här...
...Mordors tjänare.
Du är namnlös.
Ansiktslös.
Formlös.
Vänd tillbaka till tomheten du kom från!
Vi har blivit vilseledda.
Saurons själ har överlevt.
Och den har blivit förvisad.
Han kommer fly österut.
Gondor måste varnas.
- De måste vakta Mordors murar. - Nej, se efter Lady Galadriel.
Hon har använt mycket av sin kraft. Hennes styrka avtar.
- Få henne till Lothlórien. - Min Lord Saruman.
Han måste jagas ner och förgöras en gång för alla.
Utan härskarringen kan Sauron aldrig igen få makten över Midgård.
Gå nu.
Överlåt Sauron till mig.
- Jag behöver en häst. - Vad?
- Var ska du Gandalf? - Jag måste varna Erebor.
De har ingen aning om vad som väntar. Jag såg dem med egna ögon.
Led efter led av Moria orcher!
Samankalla våra vänner, både fåglar och djur.
Slaget om berget börjar snart.
Vänta.
Ta den här.
Om det du säger är sant, behöver du den mer än jag.
Tack.
Ett varningens ord...
den... kan vara lite tricksig ibland.
Du behöver bara snurra med överdelen.
Jag förväntar mig att du klarar det.
Den är här i dessa salar. Jag vet det.
- Vi har letat och letat. - Inte bra nog.
- Thorin, vi vill alla att stenen återkommer. - Men den är ännu inte funnen.
Tvivlar du på lojaliteten hos någon här?
Arkensten är vårt folks födsorätt.
Det är kungens juvel.
Är jag inte kungen?
Ni ska veta det här.
Om någon skulle hitta den och döljer den för mig...
...hämnas jag.
Draksjukan.
Jag har sett den förr.
Den blicken.
Det hemska behovet.
Det är en våIdsam och svartsjuk kärlek, Bilbo.
Den gjorde hans farfar galen.
Balin, om Thorin hade Arkenstenen...
...eller om den blir upphittad...
...skulle det ha hjälpt?
Den stenen kröner allt.
Den är summan av all denna stora rikedom och skänker sin ägare makt.
Kommer den stoppa hans galenskap?
Nej, min gosse.
Jag fruktar att den gör det värre.
Kanske är det bäst...
...att den förblir förlorad.
Vad är det?
- Det du har i handen! - Det är ingenting.
Visa mig det.
Jag tog den i Beorns hage.
- Har du haft med den hela vägen? - Jag ska plantera den i min hage.
Det är ett skralt byte att ta med till Fylke.
En dag växer det upp.
Och varje gång jag ser på det, kommer jag minnas.
Minnas allt som hände, det goda, det onda och vara glad att jag kom hem.
- Thorin, jag... - Thorin.
Överlevande från Sjöstad strömmar in i Dal.
Det är hundratals av dem.
Kalla alla till porten.
Till porten! Nu!
- Kom igen. Fortsätt. - Sire.
Sire!
Här uppe!
- Se, sire. Fyrfaten är tända. - Ja, så.
- Thorin Ekensköldes sällskap överlevde. - Överlevde?
Är det ett gäng dvärgar där inne med allt guld?
Oroa dig inte, Alfrid. Det är guld nog för oss alla.
Slå läger här för natten. Hitta vad skydd ni kan.
- Tänd några eldar. - Skynda er.
Alfrid, du tar nattvakten.
Upp med den!
Så där ja.
Fästningen ska vara säker vid soluppgången.
Vi fick betala dyrt för berget. Det ska inte tas ifrån oss.
Folket från Sjöstad är i nöd. De kom till oss i nöd, det har förlorat allt.
Säg inte mig vad de har förlorat. Jag känner till deras lidande.
De som har överlevt drakeld borde glädja sig.
De har mycket att vara tacksamma för.
Fler stenar!
Få fler stenar till porten!
- Barnen svälter. - Vi klarar oss inte i tre dagar.
- Vi har inte nog, Bard. - Gör vad ni kan.
- Det kommer gå bra. - Vi behöver mer vatten.
Barnen, de skadade och kvinnorna kommer först.
God morgon, Alfrid. Vad nytt från nattvakten?
Allt lugnt, inget att rapportera. Inget passerar mig.
Bortsett från en armé av alver.
- Vi väntade er inte, min Lord Thranduil. - Vi hörde att ni behövde hjälp.
Varsågod.
En till.
Ni har räddat oss. Vet inte hur vi ska tacka er.
Er tacksamhet är onödig. Jag kom inte för er skull.
Jag kom för att återta något som är mitt.
Det finns ädelstenar i berget, som jag också åtrår.
Stjärnklara ädelstenar.
De vita ädelstenarna från Lasgalen.
Jag känner en alv Lord som vill betala ett fint pris för dem.
Vänta!
Går du ut i krig för en handfull ädelstenar?
Vi ger inte bara upp mitt folk arvegods.
Vi är allierade i detta.
Mitt folk har också rätt till bergets rikedom.
Låt mig prata med Thorin.
- Vill du prata förnuft med en dvärg? - För att undgå krig?
Ja.
Det var en natts bra arbete.
Kom.
Var hälsad, Thorin, Thráins son. Vi är glada att ni har överlevt.
Varför kommer du till kungen under bergets port beväpnad för krig?
Varför gömmer sig kungen under berget själv som en rånare i sitt hem?
Kanske för att jag förväntar mig att bli rånad.
Min Lord, vi kommer inte för att råna dig, men för att ingå en förlikning.
Vill du inte prata med mig?
Jag lyssnar.
På folket av Sjöstads vägnar ber jag att du håller ditt löfte.
En del av skatten, så de kan åteuppbygga sina liv.
Jag förhandlar inte med en man som har en armé framför min dörr.
Den armén kommer anfalla berget om vi inte kommer överens.
Dina hot övertygar mig inte.
Säger inte ditt samvete att vårt skäl är rättfärdigt?
Mitt folk erbjöd er hjälp.
Och i gengäld förde ni på dem död och ödeläggelse.
- Ni kom till vår hjälp för en rik belöning. - Vi ingick ett avtal.
Ett avtal. Vad val hade vi än att sälja vår födslorätt för täcken och mat.
Att betala lösen för vår framtid i utbyte mot vår frihet.
Kallar du det ett rättfärdigt avtal?
Säg mig, Bard drakdödaren.
Varför skulle jag hedra sådana villkor?
För du gav oss ditt ord.
Betyder det ingenting?
Försvinn innan pilarna flyger!
Vad är det du gör?
- Du kan inte gå ut i krig. - Det har du inget med att göra.
Ursäkta, men om du inte har märkt, står det en armé av alver där ute?
Och flera hundra arga fiskare.
Vi är faktiskt i underläge.
- Inte så mycket längre. - Vad menar du?
Det betyder, mäster Bagger...
...du ska aldrig underskatta dvärgar.
Vi har återtagit Erebor. Nu ska vi försvara det.
De vill inte ge oss någonting.
Det var synd, men du gjorde ett försök.
Jag förstår inte varför vill han riskera krig?
Det går inte att prata förnuft med dem. De förstår bara en sak.
Vi angriper i gryningen.
Är du med oss?
Kom hit, mäster Bagger.
Du kan behöva den här.
Ta på den.
Brynjan är gjord av silverståI.
Mithril, kallade mina förfäder den.
Inget blad kan tränga genom den.
Jag ser löjlig ut. Jag är ingen krigare, utan en hobbit.
Det är en gåva. Ett tecken på vår vänskap.
Sanna vänner är svårt att hitta.
Jag har varit blind, men nu ser jag klart.
Jag har blivit förrådd.
- Förrådd? - Arkenstenen.
En av dem har tagit den.
En av dem är falsk.
Thorin, målet är uppnått. Du fick berget.
- Är inte det nog? - Förrådd av mina egna släktingar?
Du gav Sjöstads folk ett löfte.
Är skatten verkligen värd mer än din heder?
Vår heder, Thorin. Jag gav också mitt ord.
Och det är jag tacksam för. Det var nobelt gjort.
Men skatten i berget tillhör inte folket i Sjöstad.
Guldet här...
...är vårt.
Och bara vårt.
Och jag ska inte skilja mig från...
...ett endasssste mynt.
Inte en enda bit av den.
Gundabad.
- Vad ligger bakom den? - En gammal fiende.
Det gamla kungariket Angmar.
Det här var en gång deras fästning, där de hade sin stora vapenarsenal-
- och där de smidde sina vapen.
Jag såg ett Ijus. Någon rörde sig.
Vi väntar till nattens skydd. Det är en motbjudande plats, Tauriel.
I en annan tidsåIder förde vårt folk krig mot detta land.
Min mor dog där.
Min far pratar inte om det.
Det finns ingen grav och inga minnen.
Ingenting.
Låt mig komma fram.
Ge plats.
Nej, nej, nej. Vänta.
Du med den spetsiga hatten.
Vi vill inte ha tiggare eller lösdrivare här.
Vi har problemer nog utan folk som du.
Iväg med dig.
- Vem bestämmer här? - Vem frågar?
Du måste lägga grälet med dvärgarna åt sidan. Det är ett krig på väg.
Dol Guldurs alla hålor är tomma.
- Ni är i livsfara. - Vad är det du pratar om?
Jag ser att du inte känner till något om trollkarlar.
De är som vinterstormar och en vild vind som varslar om oväder.
Men ibland är en storm bara en storm.
Inte denna gång. Arméer av orcher är på väg.
De är avlade för krig. Fienden har samlat sin fulla styrka.
- Varför gör han det nu? - Vi tvingade honom till det.
Det hände då Thorin Ekenskölde drog ut för att återta sitt hemland.
Dvärgarna skulle inte nå Erebor. Azog Förgöraren skulle slå ihjäl dem.
Hans herre önskar herravälde över berget.
Inte bara på grund av skatten, utan även dess strategiska läge.
Det är porten för att återta Angmar i norr.
Skulle det hemska riket återuppstå-
- faller både Vattnadal, Moria, Fylke, och även Gondor.
Den här orcharméerna du pratar om, Mithrandir, var befinner de sig?
Vår armé är i position i gryningen.
Angreppet blir plötsligt och snabbt.
De idioterna har glömt vad som bor under detta land.
De har glömt de stora Jordätarna.
Om vi ska gå in, borde vi göra det nu.
De svärmar.
- Fladdermössen är avlade för ett ändamåI - Vad då?
För krig.
Vi måste varna de andra.
Vi kan vara för sent ute. Skynda dig.
Du borde vara inne...
Åh!
...borta från vinden
Nej, jag...
Behövde lite luft.
Stället stinker fortfarande av drake.
Alverna har placerat sina bågskyttar i position.
Åh.
Slaget är över i morgon kväll...
Men jag tvivlar på att vi lever för att få se det.
Det här är... mörka dagar.
Verkligen mörka dagar.
Ingen kan klandra en själ som önskar befinna sig någon annanstans.
Måste var nära midnatt.
Bombur har nästa vakt.
Det tar en stund att väcka honom.
Bofur... vi ses på morgonen.
Adjö, Bilbo.
Sedan när har mina råd räknats så lite?
- Vad tror du jag försöker göra? - Rädda dina dvärg vänner.
Jag beundrar din lojalitet till dem, men det får mig inte att ge efter.
Du startade detta, Mithrandir, men förlåt mig om jag avslutar det.
- Är bågskyttarna i position? - Ja, min Lord.
Om något rör sig på berget, ska de döda det.
Tiden är ute för dvärgarna.
Bågskytt!
Är du enig med honom?
Betyder guld så mycket för dig att du vill köpa det med dvärgblod?
- De kan inte vinna striden. - Det stoppar dem inte.
Tror du dvärgarna ger upp. De kommer kämpa till döden.
Bilbo Bagger!
Det är visst den hoben som stal nycklarna till min fångkällare.
Ja, det beklagar jag.
Jag kom för att ge er denna.
Bergets hjärta.
Kungens juvel.
Den är värd en kungs lösen.
- Hur kan det vara den här du ska ge? - Jag tog den som min fodran.
- Du är inte skyldig oss din lojalitet. - Jag gör det inte för er.
Jag vet väl att dvärgar kan vara envisa och styvnackade.
Svåra, misstänksamma och hemlighetsfulla.
Med de värsta manér man kan tänka sig, men de är också modiga.
Och snälla.
Och otroligt lojala.
Jag har blivit förtjust i dem och vill rädda dem om jag kan.
Thorin värdesätter denna sten över allt.
I utbyte mot att han får den tror jag han ger er vad ni förtjänar.
Det behövs inget krig.
- Sov nu. Du måste resa i gryningen. - Vad?
- Du måste långt härifrån. - Jag lämnar inte sällskapet nu.
Sällskapet är upplöst. Jag vet inte vad Thorin kommer göra.
- Jag är inte rädd för honom. - Det borde du vara.
Underskatta inte guldets ondska som en reptil har ruvat på.
Draksjukan tränger in i hjärtat på alla som kommer in i berget.
Nästan alla.
Du där, hitta en säng till hoben. Och fyll hans mage med varm mat.
Det har han förtjänat.
Håll ett öga på honom.
Om han försöker gå, säger du till mig.
Vänta. Idiot.
Vakna, hoben, det är dags att gå... upp.
Den nästa sitter mellan ögonen.
Vi har kommit för att säga dig att betalning av din skuld erbjuds.
Och vi accapterar den.
Vad för betalning? Jag har inte givit er något.
Ni har ingenting!
Vi har den här.
Det är Arkenstenen. Tjuvar!
Hur fick ni tag i den? Den stenen tillhör kungen.
Kungen kan få den om han visar god vilja.
Men först måste han hedra sitt ord.
De tar oss för tokar.
Det är en fälla.
En smutsig lögn. Arkenstenen finns här i berget.
- Det är svindleri. - Nej, det är det inte.
Stenen är äkta. Jag gav den till dem.
- Du? - Jag tog den som min 14:e andel.
Stjäl du från mig?
Stjäl? Nej. Jag må vara en tjuv, men en ärlig en.
- Den kan stå mot min fodran. - Din fodran?
Du har ingen fodran på mig, din patetiska råtta!
Jag skulle ge den till dig.
- Flera gånger, men... - Men vad, tjuv?
Du har förändrats, Thorin.
Dvärgen jag träffade i Hobsala skulle aldrig bryta sitt löfte.
Han tvivlade aldrig på sin kungs lojalitet.
Prata inte med mig om lojalitet.
Släng honom från bröstvärnet!
Hör ni mig inte?
Då gör jag det själv! Jag förbannar dig!
Förbannad är tollkarlen som tvingade dig på oss.
Låt min inbrottstjuv vara i fred. Gör honom inte illa.
Återlämna honom till mig.
Du gör dig själv inte till en bra figur, kung under berget?
Thorin, son av Thráin.
- Jag ska aldrig mer umgås med trollkarlar - Stick iväg.
Fylke råtta.
Har vi kommit till enighet?
Du återfår Arkenstenen mot det du lovat oss.
Varför skulle jag köpa tillbaka det som är rättmätigt mitt?
Behåll stenen. Sälj den.
Ecthelion av Gondor kommer ge dig ett bra pris för den.
Jag ska döda er!
Vid min ed, jag kommer att döda er alla!
Din ed betyder ingenting!
Jag har hört nog.
Thorin, lägg ner dina vapen.
Öppna dessa dörrar.
Den här skatten kommer bli din död.
Sire, vi kan inte vinna den här striden.
Svara oss.
Önskar du fred eller krig?
Jag väljer krig.
Järnfot.
Vem är det? Han ser inte så glad ut.
Det är Dain, Lord i Järnåsarna. Thorins kusin.
- Är de lika? - Thorin är den mest förnuftiga av dem.
Godmorgon. Hur står det till?
Jag har ett litet förslag, om ni kan ge mig lite av er tid.
Kan ni tänka er...
...att bara sticka härifrån!
- Allesamman! Direkt nu! - Stå fast!
- Kom igen nu, Lord Dain. - Gandalf Grå.
Säg åt mobben att resa eller så vattnar jag jorden med deras blod!
Det finns ingen anledning till krig mellan dvärgar, människor och alver.
En här av orcher är på väg mot berget.
- Dra tillbaka din armé. - Jeg viker mig inte för alver.
Inte dessa troslösa skogsalver.
Han önskar bara illvilja mot mitt folk.
Om han väljer att stå mellan mig och mina släktingar-
- ska jag avlägsna hans vackra huvud! Får se om han fortfarande flinar då.
Dain!
Låt dem rycka fram.
Så får vi se hur långt de kommmer.
Jag ger inte en död hund för dina hot, din spets-örade prinsessa?!
Låt oss ge de här jävlarna en ordentlig omgång!
Håll dina män tillbaka.
Jag tar hand om järnfot och hans pack.
Jaha, då.
Låt oss få det gjort.
Sänd fram getterna!
Thranduil! Det här är vansinne!
Hej! Vad säger du om det din gamla snurr-blomma?!
Era jävlar!
Hör ni det, grabbar? Vi är på gång!
Vildmaskar!
Kom igen!
Marschera, marschera, min armé!
Helvetes horder är över oss! Gå i kamp, Durins söner!
- Jag går ner för muren. Vem följer med? - Ja, låt oss få dem på sin plats!
- Stanna här. - Ska vi inte göra något?
Stanna här, sa jag.
Kommer inte alverna strida?
Är det här en bra plats att stå på, Gandalf?
Sänd in Krigsbestarna!
Förstör deras maskiner!
De kan inte strida på två fronter.
Nu gör vi vårt drag.
Anfall staden!
Azog.
Han försöker skära av oss.
Tillbaka till Dal, allesamman. Nu!
Tillbaka till staden! Den här vägen, Bilbo!
Sigrid! Tilda!
- Var är mina barn? - Nere vid den gamla marknaden.
Marknaden? Men var är de nu?
Tilda! Sigrid!
Orcherna stormar över vägkorsningen.
Få upp bågskyttarna på östra bröstvärnet. Håll stånd så länge ni kan.
Bågskyttar! Den här vägen!
Orcherna har intagit Stengatan. Marknaden är erövrad!
Resten av er med mig!
Framåt!
Framåt mot döden!
Far! Vi är här nere!
Bain! Sigrid! Ner med er!
Lyssna. Kalla samman kvinnor och barn.
Ta med dem till Den Stora Salen och barrikadera dörren. Förstått?
- Ni får inte komma ut av någon anledning. - Vi vill vara med dig!
Visa er far lite respekt. Överlåt det åt mig, sire.
Ni hörde vad han sa. Mot Stora Salen.
Bara kvinnor och barn. Alla män ska strida. Kom tillbaka.
Jag för dem i säkerhet, och så står jag till ert förfogande. Upp med er!
Se efter dem.
Fortsätt springa!
Till Den Stora Salen!
Flytta på er!
Överge krymplingarna!
De kan inte hålla staden.
Dvärgarna är nästan slagna.
Skit djur!
Var är Thorin?
Vi behöver honom. Var är han?
Låt landet dränkas i blod!
Slakt dem alla!
Tillbaka!
Sedan när sviker vi vårt eget folk?
De dör där ute, Thorin!
Det finns salar under salar i detta berg.
Ställen vi kan befästa.
Vi kan göra dem säkra. Ja.
Ja, det gör vi.
- Vi måste föra guldet längre ner. - Hör du inte? Dain är omringad.
De blir slaktade, Thorin.
Många dör i krig. Livet är billigt.
Men en skatt som denna kan inte räknas i förlorade liv.
Den är värd allt blod som vi kan spendera.
Du sitter här i dessa stora salar med en krona på huvudet...
...men du är mindre nu än vad du någonsin varit.
Prata inte till mig...
...som om jag var en ensam dvärg Lord. Som om jag fortfarande är...
...Thorin Ekenskölde.
- Jag är din kung! - Du har alltid varit min kung.
Det visste du en gång.
Men du kan inte se vad du har blivit.
Gå din väg.
Försvinn.
Innan jag dödar dig.
Du sitter där med kronan på, men du är mindre nu är du någonsin varit.
En skatt som denna kan inte räknas i förlorade liv.
En sjukdom vilar över skatten.
- Bergakungens blinda begär. - Är jag inte kung?
Guldet är vårt och bara vårt!
Jag ger inte bort...
...ett endasssste mynt.
Han är blind av begär.
Som om jag är en ensam dvärg Lord.
Thorin Ekenskölde.
En sjukdom gjorde din farfar galen.
Det är Thorin, son av Thráin, son av Thrór!
Jag är inte min farfar. Jag är inte min farfar!
Du är arvinge till Durins tron.
- De dör där ute! - Ta tillbaka Erebor.
- Dain är omringad. - Dör.
- Omringad. - Dör.
Ta tillbaka ditt hemland.
- Du är förändrad, Thorin. - Jag är inte min farfar.
Är skatten verkligen värd mer än din heder?
Jag är inte min farfar!
Skatten blir din död!
Tillbaka! Tillbaka till berget!
Tillbaka!
Nu kommer deras slut!
Förbered det sista anfallet!
Jag gömmer mig inte bakom en mur medan andra kämpar för oss!
Det ligger inte i mitt blod, Thorin.
Nei, det gör det inte.
Vi är Durins söner.
Och Durins folk flyr inte från en strid.
Jag har ingen rätt att be er om detta.
Men vill ni följa mig en sista gång?
Inte ännu. Vänta... vänta.
Anfall nu!
Thorin.
För kungen! För kungen!
Till vapen!
Dvärgarna! De samlas!
De samlar sig runt sin kung.
Alla som vill göra sitt yttersta, följ mig!
Vi kämpat med våra män i ledet och i döden. Beväpna er.
- Kom med oss. - Låt en gammal kvinna vara.
- Var inte rädd. - Släpp mig!
- Alfrid Lismare. Din fegis. - "Fegis"?
- Inte alla män vågar bära korsett. - Du är inte en man, utan en vessla.
- Dain! - Thorin!
Håll ut. Jag kommer!
Du kusin, varför tog det så lång tid?
Det är för många av dessa dyngråttor.
- Jag hoppas du har en plan. - Ja. Vi dräper deras ledare.
Azog.
- Jag ska döda det avskummet. - Thorin, du kan inte göra detta.
Du är vår kung.
Det är därför jag måste göra det.
Och hur planerar du att slå dig fram ensam till Korpberget?
Det var ett tag sen jag gjorde det här.
Framåt! Mot Korpberget!
Håll er i, pojkar!
Ni är ena galna jävlar!
Ni kanske klarar det.
Må Durin rädda er alla.
Se upp!
Titta framåt, pojkar!
Håll i!
Jag har slut!
Ta ner den! Skjut den!
Var?
Sikta på dess sylt väskor!
Den har inga sylt väskor!
Sätt fart!
Håll i, pojkar! Jag kommer!
Bofur, din skönhet!
- Dwalin! - Fortsätt!
Kom igen, din håriga igelkott!
Kom igen!
Ulvar!
Det kommer flera!
Vi har för stor vikt.
Vi klarar det inte.
Skär av remmarna.
Rid dem till Korpberget!
Nej, Balin.
Mina get-ridnings dagar är över.
Durin är med er.
Jag är för gammal för detta!
Framåt!
Led framåt!
Upp med dig.
Bort från mig.
Jag tar inga order från dig.
Folk litade på dig.
De lyssnade på dig.
Mästers mantel fanns där för att ta.
Och du kastade bort allt.
Bom.
Alfrid...
Din underkjol syns.
Åh!
Vi kanske överlever detta.
Gandalf!
- Det är Thorin! - Och Fili, Kili och Dvalin.
- Han tar med sina bästa krigare. - För att göra vad?
Hugga huvudet av ormen.
Dö!
- Gandalf! - Legolas.
- Legolas Grönblad. - Det kommer en armé till.
- Bolg leder en armé av Gundabad orcher. - Gundabad.
Det har hela tiden varit deras plan.
Azog håller våra styrkor upptagna medan Bolg stormar in från norr.
- Norr? Var ligger norr? - Korpberget.
Korpberget? Thorin är där uppe.
Och Fili och Kili. De alla är där uppe.
Var är han?
Det ser tomt ut.
Jag tror Azog har flytt.
Det tror jag inte.
Fili...
Ta din bror och titta igenom tornen.
Kom ihåg att hålla er dolda. Ser du något säger ni till.
- Gå inte i strid med dem. - Vi har fått sällskap av troll.
De är inte fler än hundra. Vi tar hand om dem. Spring!
Spring!
Kom igen!
Kalla tillbaka ditt kompani.
Sänd denna styrka till Korpberget. Dvärgar blir överkörda.
- Thorin måste varnas. - Då kan du varna honom.
Jag har spilt nog med alvblod här i detta förbannade land. Inte mer.
- Thranduil? - Jag går.
- Var inte dum. Det klarar du inte. - Varför inte?
För de ser dig komma och dödar dig.
Nej, det gör de inte. De kommer inte se mig.
Det är helt uteslutet. Jag tillåter det inte.
Jag ber dig inte att tillåta det, Gandalf.
Ni går inte längre.
Ni vänder er inte bort. Inte den här gången.
- Försvinn. - Dvärgarna blir slaktade.
Ja, de dör.
I dag. I morgon. Om ett år. Om hundra år.
Vad betyder det? De är dödliga.
Är ditt liv värt mer än deras, när det inte finns kärlek i det?
Det finns ingen kärlek i dig.
Vad vet du om kärlek? Ingenting!
Vad du känner för dvärgen är inte äkta.
Tror du det är kärlek? Är du redo att dö för den?
Om du skadar henne, måste du döda mig.
Jag följer med dig.
Stanna här. Sök de lägre våningarna.
Jag tar de här.
Var är orch avskummet?
Thorin.
Bilbo.
Ni måste härifrån. Nu!
Azog har ny armé som kommer från norr.
Vakttornet blir omringat.
Det kommer inte finnas någon väg ut.
Vi är så nära. Orch avskummet är där.
- Låt oss fortsätta. - Nej.
Det är vad han vill. Han vill locka upp oss.
Det är en fälla.
- Hitta Fili och Kili. Kalla tillbaka dem. - Är du säker, Thorin?
Gör det. Vi kommer att uppleva fler strider.
Den här dör först. Sedan brodern.
Och så du, Ekenskölde.
- Du dör sist. - Spring!
Fly!
Här slutar din smutsiga blodslinje!
- Kili! - Thorin!
Nej, Thorin!
Döda dem alla!
Nej.
Kili!
Gå in för att döda!
Avsluta honom!
Kili!
- Tauriel! - Kili.
Nej!
Tauriel!
Örnarna kommer.
- Bilbo! - Rör dig inte. Var stilla.
Jag är glad att du är här.
Jag vill skiljas från dig som vänner.
Du ska ingenstans, Thorin. Du kommer leva.
Önskar jag kunde ha tagit orden och handlingen vid porten tillbaka.
Du gjorde det en äkta vän skulle ha gjort.
Förlåt mig.
Jag var för blind att se det.
Jag är ledsen att du fått uppleva så många faror.
Nej, jag är glad att få ha varit med på dina faror, Thorin.
Det är mycket mer än en Bagger förtjänar.
Farväl, mäster inbrottstjuv.
Åk hem till dina böcker.
Och din gungstol.
Plantera ditt träd och se det växa upp.
Om fler av oss satte mat och munterhet och sång...
...ögon som glittrar främst, skulle det vara en gladare värld.
Nej, nej, nej, nej, nej.
Våga inte, Thorin.
Thorin.
Håll ut, Thorin. Håll ut.
Örnarna...
Örnarna är här.
Thorin?
Örnarna...
Jag kan inte gå tillbaka.
Var ska du gå?
- Jag vet inte. - Gå norr över.
Hitta Dúnedain.
Det finns en ung utbygdsjägare bland dem. Du borde träffa honom.
Hans far, Arathorn, var en god man.
Hans son kan komma att växa till en stor man.
- Vad heter han? - Han är känd som Vidstige.
Hans riktiga namn får du upptäcka själv.
Legolas.
Din mor älskade dig.
Mer än någon annan. Mer än livet självt.
Jag vill begrava honom.
Ja.
Om det här är kärlek, så vill jag inte ha det.
Ta det från mig. Snälla?
Varför gör det så ont?
För kärleken var äkta.
Kungen är död.
Länge leve konungen!
Det ska hållas en stor fest i kväll med sånger och berättelser.
Thorin Ekenskölde kommer att gå in i legenden.
Jag vet att du såg honom så, men det gjorde inte jag.
Han var...
I mina ögon...
Han var...
- Kan du säga farväl till de andra? - Du kan göra det själv.
Om någon av er kommer förbi Baggers hus...
Det är middag klockan 16. Och det finns mycket av det.
Ni är alltid välkomna.
Och... bry er inte om att knacka.
Gränsen till Fylke. Här måste jag lämna dig.
Det är trist.
Jag tycker om att ha en trollkarl omkring mig.
De verkar bringa tur med sig.
Du menar väl inte att du klarade att komma genom allt detta med ren tur?
Magiska ringar ska inte användas lättsamt, Bilbo.
Jag är inte dum. Du fann en i vätte tunnlarna.
Jag har hållit ett öga på dig sedan dess.
Tack och lov för det.
Farväl, Gandalf.
Farväl.
Oroa dig inte mer för ringen. Den föll ur fickan under slaget.
- Jag har tappat den. - Du är en mycket fin person.
Och jag tycker mycket om dig.
Men du är bara en liten kille...
...i en verkligt stor värld trots allt.
Vänta lite, det är min mors brudkista.
Och det är min matstol.
Sätt ner fotpallen. Vad är det som pågår?
God dag, herr Bilbo... Men du ska inte vara här?
- Vad menar du? - Du antas vara död.
Jag är inte död. Varken trodd eller på något annat sätt.
Det är inte tillåtet, herr Bilbo!
Ingen högre?
SåId till fru Bolger.
Så nu har Fatty något att lägga fötterna på.
Den är tillverkad i Fylke. Det är inte en billig dvärgkopia.
Stopp!
Det har skett ett misstag.
- Vem är du? - Det vet du mycket väl.
Lobelia Säcksta-Bagger.
Det är mitt hem. Och det är mina skedar, tack.
- Mycket upprörande. - Du försvann för 13 månader sedan.
Om du verkligen är Bilbo Bagger och inte död?
- Kan du bevisa det? - Vad då?
- Något officiellt med ditt namn på. - Okej.
Ett kontrakt om anställning...
Glöm det.
Där är min underskrift.
Allt verkar vara i sin ordning. Ja, det är inget tvivel om det.
Vem är personen du erbjöd dina tjänster till?
Thorin Ekenskölde.
Han...
Han var min vän.
Nej tack. Inga fler besökare, gratulationer eller avlägsna släktingar.
Men en gammal vän då?
- Gandalf? - Bilbo Bagger!
- Min käre Gandalf. - Så kul att se dig.
111 år gammal. Vem kunde tro det?
Stig på! Välkommen, välkommen!